Em va agradar tant A casa teníem un himne, que no m'he pogut resistir llegir més de l'ampostina Maria CLIMENT.
Gina és la seva primera novel·la i es nota la seva immaduresa com a escriptora. Jo solc llegir els seus articles a Catorze 14, on es palpa la seva evolució.
Gina és una jova que aprèn a viure amb una malaltia crònica, la mateixa que pateix l'autora. Parla de la soledat i de l'amistat. També dels desitjos com a motor en la vida.
Està escrita amb el català dialectal de les Terres de l'Ebre.
Gràcies a ell, t'assabentes de molts costums, creences i tradicions de la Índia, especialment dels hinduistes, i en concret de la situació de les dones.
I el conte inèdit Dama misèria de la barcelonina Inés McPHERSON. Es pot llegir a Paper de Vidre, una revista digital cultural dedicada especialment als contes.
Un conte bèstia i també poètic, llur final m'ha encantat: "I et convertirà en memòria física, en llibre".
Vaig buscar alguna cosa per llegir de l'argentina Mariana ENRÍQUEZ, de qui havia sentir parlar molt bé.
Vaig triar el recull de contes Las cosas que perdimos en el fuego i he quedat esgarrifada.
I és que, malgrat el seu talent narratiu, els seus contes no és que em semblin bèsties, sinó que els trobo terrorífics.
La professora de tallers d'escriptura, Care SANTOS, el recomana a tots els interessats en el procés de creació literària.
Núria Reichardt
Juliol del 2024
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada